Laure Cholé, piano | Anton Dolgov Vikulov i Maite León Ruiz, pianos
—Descobrint joves talentsEl Primer Palau
Dilluns, 4 d'octubre de 2021 – 18 h
Sala de Concerts
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
Programa
I
Laure Cholé, piano
(1867-1916)
“Quejas o la maja y el ruiseñor”, de Goyescas(1845-1924)
Thèmes et variations, op. 73(1811-1886)
“La vallée d’Obermann”, d’Années de pèlerinage, S. 160/6II
Anton Dolgov Vikulov, piano
Maite León Ruiz, piano(1770-1827)
Vuit variacions per a piano a quatre mans sobre un tema del comte Waldstein en Do major, WoO 67Tema. Andante con moto en Do major
Variació 1 en Do major
Variació 2 en Do major
Variació 3 en Do major
Variació 4 en Do major
Variació 5 en Do major
Variació 6 en Do major
Variació 7 en Do major
Variació 8. Un poco adagio en Do menor
Coda. Presto en Do major(1797-1828)
Allegro en La menor, D. 947, “Lebensstürme”(1809-1847)
Andante i Allegro brillante, op. 92(1923-2006)
“Bewegung”, de Tres peces per a dos pianos(1937-2020)
Paraphrase on Dizzy Gillespie’s, op. 129, “Manteca”Durada aproximada del concert: 70 minuts, amb pausa tècnica de 10 minuts.
Concert enregistrat per Catalunya Música
#clàssics #jovestalents #patrimonicatalà
Comentari
A 2, a 4 i per a 2: combinacions davant el piano
El concert d’avui ens proposa dues parts diferenciades a partir d’una configuració heterogènia formada per vuit obres de vuit compositors i vuit escoles diferents –si més no, tècniques pianístiques–, interpretades per tres pianistes joves, virtuosos, intel·ligents, de gran maduresa i amb una perspectiva de futur internacional que ofereixen l’oportunitat d’escoltar el piano, també a quatre mans i per a dos pianos.
Algunes obres es basen en el virtuosisme de la digitació potenciant la percepció gimnàstica i espectacular de l’execució, amb amples salts d’intervals i octaves, notes ràpides (a vegades repetides) i acords en fortíssim, que també participen de la intenció expressiva i la sensació d’intensitat incrementada com a experiència estètica per la via de la dificultat tècnica i l’accentuació del gest corporal i coreogràfic dels intèrprets. Ho il·lustren passatges pirotècnics en trams de l’Allegro de Mendelssohn, Liszt, Ligeti i Kapustin. Les obres d’aquests dos darrers, per exemple, són les més tardanes. L’arrel minimalista de “Bewegung” assoleix un caire amenaçant a partir d’una tensió creixent fonamentada en l’expansió d’un motiu (de tresets a cinquets i sextilles en un arpegi partit) en què es basa fins a assolir una velocitat feréstega simulant un cristal·lí però crispant efecte loop, tendent a l’agut i sense perdre l’austeritat ni la linealitat característiques de la música textural de Ligeti. D’altra banda, la Paràfrasi sobre el tema ‘Manteca’ de Dizzy Gillespie de Kapustin és un homenatge frenètic amb ritmes a contratemps i sincopats, percussivitat, atacs de braç i molta motricitat en una simulació exuberant de les big bands, sota l’aparença de la més compulsiva de les improvisacions.
Altres peces cerquen ser modelades a partir d’un treball de dinàmiques i contrast de volums sonors tant en l’harmonia com en la melodia, exigint un control de la gamma i varietat tímbrica, molt amples, en una concepció també beneficiada per la flexibilitat del tempo, la varietat d’atacs i la mal·leabilitat en el fraseig. Especialment en els passatges en legato i llargs arcs melòdics. Hi ajuda l’ús del pedal, particularment a les obres de la primera part (Granados, Fauré, Liszt), que funciona com a recurs d’amplificació sonora per afegir una vibració enriquidora de l’harmonia potenciant la melodia i les notes secundàries integrades en unes textures, en ocasions, molt denses. D’aquesta manera i a diferència de les obres seleccionades de Beethoven, Schubert i Mendelssohn, la melodia no se situa de manera tan prominent per damunt de la resta de veus com predominava en l’àmbit austrogermànic del primer terç del segle XIX. En aquest sentit, tant les juvenils i més aviat ornamentals Variacions Waldstein de Beethoven com les biedermaienques composicions seleccionades de Schubert i Mendelssohn són exemples de música per a piano a 4 mans. Aquesta era una pràctica i mercat habitual de música domèstica que a la darreria del mateix segle estava en plena decadència davant la consolidació del recital solista com a format de concert.
No debades el piano és un instrument privilegiat que ha acompanyat i sobreviscut adaptant-se als grans –i alguns, radicals– desenvolupaments i canvis estètics, de llenguatge i estils de la història de la música dels darrers segles: des de la línia individual fins a la polifonia, dels canvis de registre fins a l’interès sorgit al segle XX pels efectes sonors exòtics, percussius i de piano preparat. En certa manera, sense arribar a aquest extrem d’experimentació, aquest concert testimonia aquesta rellevància i les possibilitats combinatòries.
Albert Ferrer Flamarich, musicògraf i historiador de l’art, crític del «Diari de Sabadell» i de la «Revista Musical Catalana».
Biografies
Biografies
Laure Cholé, piano
Procedent d’una família de músics, va descobrir la música a través del violoncel als 4 anys. Després va passar-se al piano sota el mestratge de Jeannine Collet i posteriorment va ingressar al Conservatoire à Rayonnement Régional (CRR) de Grenoble, on estudià amb la professora Florence Cioccolani.
Als 14 anys va guanyar el segon premi del Concurs Internacional de Montrond-les-Bains, i després el primer premi del Concurs Internacional Brin d’Herbe a Orleans, gràcies al qual va ser convidada a tocar a l’escenari nacional de Sénart, al Museu Claude Debussy de Saint-Germain-en-Laye i a conèixer el compositor hongarès György Kurtág, davant del qual va interpretar algunes de les seves obres al Théâtre des Bouffes du Nord, a París. El maig del 2014 va guanyar el primer premi del Concurs Internacional de Piano de Friburg.
Després va ingressar al CRR de París, on es va formar amb el professor Hugues Leclère i on va obtenir per unanimitat el Diplome d’Éstudes Musicales i el premi de perfeccionament. En música de cambra, ha estudiat amb Marie France Giret, i en aquest context va participar en una classe magistral del Trio Amatis a la Philharmonie de París. Al mateix temps, ha seguit les classes magistrals de Bruno Rigutto.
El 2019 va ingressar al Conservatori Nacional Superior de Música de París per estudiar amb Michel Dalberto i Claire-Marie Le Guay. L’octubre del 2020 va fer el grau de música de cambra, en duo amb Celio Torina i sota el mestratge d’Itamar Golan.
Ha participat en diversos festivals i concerts: Nancyphonies, Musique et Patrimoine a Vienne et Gartempe a l’Abadia de Saint Savin, Cello Arte al castell de Ferney-Voltaire, Aula Magna de la Universitat de Friburg, i a Borgonya, Saint Germain de Jugy, Museu de la Vida Romàntica i Teatre del Casino d’Aix-les-Bains, entre d’altres.
Biografies
Anton & Maite, piano
Des del 2012 Anton Dolgov Vikulov i Maite León Ruiz comparteixen activitat concertística com a duo, Antón & Maite, tot formant-se amb els millors mestres de duo d’Europa (els duos Moreno Gistaín, el Del Valle i el Silver Garburg), i han guanyat nombrosos premis, com el primer premi del Concurs Internacional Mirabent i Magrans, el primer premi del Concurs Internacional Luigi Zanuccoli, primer i segon premis (edicions VIII i VI, respectivament) del Concurs Internacional Antón García Abril, i el premi especial a la millor interpretació d’una obra de García Abril. També tenen el segon premi Premio Juventudes Musicales de España, el segon premi del Concurso Internacional Ciutat de Vinaròs i el segon premi del Concurs Internacional de Panticosa, entre d’altres. Van ser seleccionats per l’Asociación de Intérpretes y Ejecutantes per a la temporada 2018-19 d’AIEnRuta Clásicos.
Han fet gires per Espanya i l’Àsia, amb actuacions com ara al Gran Teatre de Harbin (la Xina), Grazer Musikverein (Àustria) i Sala Mozart de l’Auditorio de Saragossa. Han estat entrevistats en ràdio i televisió i han actuat com a solistes amb orquestra: Sinfónica Goya, Orquesta Sinfónica del CSMA i KUG Orchester, sota la batuta dels directors Miquel Rodrigo o Ralf Weikert.
Darrerament han enregistrat el seu primer disc, Essenz, per al segell IBS Classical, en què recullen algunes de les obres més representatives del piano a quatre mans.
Anton Dolgov Vikulov
Nascut a Sant Petersburg, als 3 anys va començar les classes de piano amb la seva mare. Amb 8 anys es traslladà a Espanya, on de seguida va ingressar al Conservatorio Profesional de Música de Còrdova. Un any després va interpretar el seu primer concert amb orquestra, el Concert en Fa major de J. S. Bach. Ha rebut classes de grans mestres, como Miguel Ángel Ortega Chavaldas, Eldar Nebolsin, Ana Guijarro, Denis Lossev, Daniel Ligorio, Kennedy Moretti, Alexander Kandelaki, Daniel del Pino, Denis Pascal, Galina Eguiazarova, Dimitri Bashkirov, Ángel Jabega Murado, José Ramón Méndez Menéndez, Larisa Tedtoeva, Rita Wagner, Chang-Rok Moon, David Kuyken, Christian Pohl, Imre Rohmann, Oscar Martín Castro i Charles Matthews, entre d’altres. Ha actuat en nombroses ocasions amb orquestra, entre les quals l’Orquesta Joven de Còrdova, Orquesta Filarmónica CSMA i Orquesta del Real Sitio, tot intervenint en sales importants, como el Palacio Real de la Granja de San Ildefonso i recollint-ne crítiques valuoses.Finalitzà els estudis superiors de piano al Conservatorio Superior de Música de l’Aragó juntament amb el mestre Miguel Ángel Ortega Chavaldas i les màximes qualificacions, que el van convertir en el primer de la seva promoció. Després d’aquests estudis superiors, va fer un màster d’interpretació solista al Centro Superior Katarina Gurska amb la concertista Nino Kereselidze, en el qual va obtenir la màxima qualificació en el recital final de màster.
Maite León Ruiz
Va començar els estudis de piano a l’Escuela de Música de Burlada (Navarra). Els continuà amb el grau mitjà al Conservatorio Pablo Sarasate de Pamplona amb el pianista Fermín Bernetxea. Mentre estudiava el grau mitjà va guanyar nombrosos guardons: primer premi del Concurso Hilarión Eslava, primer premi de la fase autonòmica del Concurso Intercentros Melómano, segon premi del Concurso Jornadas de Chopin, com també una beca per al Centre Chopin de Szafarnia (Polònia) per estudiar-hi amb Joanna Brzezińska durant tot l’estiu del 2011, segon premi del Concurso de Música de Cámara Fernando Remacha i va ser finalista del Concurso Juventudes Musicales de España.El 2012 va acabar els estudis professionals amb la màxima qualificació en l’especialitat de piano i el premi d’honor de final de grau. Després va estudiar al Conservatorio Superior de l’Aragó amb Miguel Ángel Ortega Chavaldas. I durant aquests estudis va ser seleccionada com a solista per oferir concerts del Podium de Excelencia CSMA - Ibercaja. Durant aquest període va formar duo de pianos amb el pianista Anton Dolgov, amb qui comparteix una intensa activitat concertística.
El 2017 es graduà amb matrícula d’honor en les especialitats de piano, música de cambra i, en el projecte de final de grau, sobre la millora metacognitiva durant els primers anys d’estudi del piano, una proposta que estreny vincles entre la psicologia de l’aprenentatge i la música.
Com a solista, ha actuat a Espanya, França, Suïssa i Polònia, i ha rebut consell dels pianistes Matti Raekallio, Josep Colom, Denis Pascal, Ana Guijarro, Kennedy Moretti, Luis Fernando Pérez, Mariana Gurkova, Denis Losev, Enrique Bagaría, José Ramón Méndez Menéndez, Ricardo Descalzo, David Kuyken, Christian Pohl, Begoña Uriarte i Markus Tomas, entre d’altres.
També et pot interessar...
El primer Palau
Dilluns 14.10.21 – 18 h
Sala de ConcertsSara Bañeras, soprano
José Ramón Martín, piano
R. Strauss: Zueignung, Freundliche Vision, Allerseelen
F. Liszt: Pace non trobo, Die Loreley
C. Charpentier: «Depuis le jour», deLouise
M. Ortega: Romance de la luna, luna
E. Toldrà: Camins de fada, Recança, Cançó del grumetEudald Buch, piano
J. S. Bach – F. Busoni: Preludi i fuga per a orgue en Re major, BWV 532
F. Liszt: Sonata en Si menor, S.178Preu: 15€
Laure Cholé, piano | Anton Dolgov Vikulov i Maite León Ruiz, pianos
—Descobrint joves talentsEl Primer Palau
Dilluns, 4 d'octubre de 2021 – 18 h
Sala de Concerts
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
Programa
I
Laure Cholé, piano
(1867-1916)
“Quejas o la maja y el ruiseñor”, de Goyescas(1845-1924)
Thèmes et variations, op. 73(1811-1886)
“La vallée d’Obermann”, d’Années de pèlerinage, S. 160/6II
Anton Dolgov Vikulov, piano
Maite León Ruiz, piano(1770-1827)
Vuit variacions per a piano a quatre mans sobre un tema del comte Waldstein en Do major, WoO 67Tema. Andante con moto en Do major
Variació 1 en Do major
Variació 2 en Do major
Variació 3 en Do major
Variació 4 en Do major
Variació 5 en Do major
Variació 6 en Do major
Variació 7 en Do major
Variació 8. Un poco adagio en Do menor
Coda. Presto en Do major(1797-1828)
Allegro en La menor, D. 947, “Lebensstürme”(1809-1847)
Andante i Allegro brillante, op. 92(1923-2006)
“Bewegung”, de Tres peces per a dos pianos(1937-2020)
Paraphrase on Dizzy Gillespie’s, op. 129, “Manteca”Durada aproximada del concert: 70 minuts, amb pausa tècnica de 10 minuts.
Concert enregistrat per Catalunya Música
#clàssics #jovestalents #patrimonicatalà
Comentari
A 2, a 4 i per a 2: combinacions davant el piano
El concert d’avui ens proposa dues parts diferenciades a partir d’una configuració heterogènia formada per vuit obres de vuit compositors i vuit escoles diferents –si més no, tècniques pianístiques–, interpretades per tres pianistes joves, virtuosos, intel·ligents, de gran maduresa i amb una perspectiva de futur internacional que ofereixen l’oportunitat d’escoltar el piano, també a quatre mans i per a dos pianos.
Algunes obres es basen en el virtuosisme de la digitació potenciant la percepció gimnàstica i espectacular de l’execució, amb amples salts d’intervals i octaves, notes ràpides (a vegades repetides) i acords en fortíssim, que també participen de la intenció expressiva i la sensació d’intensitat incrementada com a experiència estètica per la via de la dificultat tècnica i l’accentuació del gest corporal i coreogràfic dels intèrprets. Ho il·lustren passatges pirotècnics en trams de l’Allegro de Mendelssohn, Liszt, Ligeti i Kapustin. Les obres d’aquests dos darrers, per exemple, són les més tardanes. L’arrel minimalista de “Bewegung” assoleix un caire amenaçant a partir d’una tensió creixent fonamentada en l’expansió d’un motiu (de tresets a cinquets i sextilles en un arpegi partit) en què es basa fins a assolir una velocitat feréstega simulant un cristal·lí però crispant efecte loop, tendent a l’agut i sense perdre l’austeritat ni la linealitat característiques de la música textural de Ligeti. D’altra banda, la Paràfrasi sobre el tema ‘Manteca’ de Dizzy Gillespie de Kapustin és un homenatge frenètic amb ritmes a contratemps i sincopats, percussivitat, atacs de braç i molta motricitat en una simulació exuberant de les big bands, sota l’aparença de la més compulsiva de les improvisacions.
Altres peces cerquen ser modelades a partir d’un treball de dinàmiques i contrast de volums sonors tant en l’harmonia com en la melodia, exigint un control de la gamma i varietat tímbrica, molt amples, en una concepció també beneficiada per la flexibilitat del tempo, la varietat d’atacs i la mal·leabilitat en el fraseig. Especialment en els passatges en legato i llargs arcs melòdics. Hi ajuda l’ús del pedal, particularment a les obres de la primera part (Granados, Fauré, Liszt), que funciona com a recurs d’amplificació sonora per afegir una vibració enriquidora de l’harmonia potenciant la melodia i les notes secundàries integrades en unes textures, en ocasions, molt denses. D’aquesta manera i a diferència de les obres seleccionades de Beethoven, Schubert i Mendelssohn, la melodia no se situa de manera tan prominent per damunt de la resta de veus com predominava en l’àmbit austrogermànic del primer terç del segle XIX. En aquest sentit, tant les juvenils i més aviat ornamentals Variacions Waldstein de Beethoven com les biedermaienques composicions seleccionades de Schubert i Mendelssohn són exemples de música per a piano a 4 mans. Aquesta era una pràctica i mercat habitual de música domèstica que a la darreria del mateix segle estava en plena decadència davant la consolidació del recital solista com a format de concert.
No debades el piano és un instrument privilegiat que ha acompanyat i sobreviscut adaptant-se als grans –i alguns, radicals– desenvolupaments i canvis estètics, de llenguatge i estils de la història de la música dels darrers segles: des de la línia individual fins a la polifonia, dels canvis de registre fins a l’interès sorgit al segle XX pels efectes sonors exòtics, percussius i de piano preparat. En certa manera, sense arribar a aquest extrem d’experimentació, aquest concert testimonia aquesta rellevància i les possibilitats combinatòries.
Albert Ferrer Flamarich, musicògraf i historiador de l’art, crític del «Diari de Sabadell» i de la «Revista Musical Catalana».
Biografies
Laure Cholé, piano
Procedent d’una família de músics, va descobrir la música a través del violoncel als 4 anys. Després va passar-se al piano sota el mestratge de Jeannine Collet i posteriorment va ingressar al Conservatoire à Rayonnement Régional (CRR) de Grenoble, on estudià amb la professora Florence Cioccolani.
Als 14 anys va guanyar el segon premi del Concurs Internacional de Montrond-les-Bains, i després el primer premi del Concurs Internacional Brin d’Herbe a Orleans, gràcies al qual va ser convidada a tocar a l’escenari nacional de Sénart, al Museu Claude Debussy de Saint-Germain-en-Laye i a conèixer el compositor hongarès György Kurtág, davant del qual va interpretar algunes de les seves obres al Théâtre des Bouffes du Nord, a París. El maig del 2014 va guanyar el primer premi del Concurs Internacional de Piano de Friburg.
Després va ingressar al CRR de París, on es va formar amb el professor Hugues Leclère i on va obtenir per unanimitat el Diplome d’Éstudes Musicales i el premi de perfeccionament. En música de cambra, ha estudiat amb Marie France Giret, i en aquest context va participar en una classe magistral del Trio Amatis a la Philharmonie de París. Al mateix temps, ha seguit les classes magistrals de Bruno Rigutto.
El 2019 va ingressar al Conservatori Nacional Superior de Música de París per estudiar amb Michel Dalberto i Claire-Marie Le Guay. L’octubre del 2020 va fer el grau de música de cambra, en duo amb Celio Torina i sota el mestratge d’Itamar Golan.
Ha participat en diversos festivals i concerts: Nancyphonies, Musique et Patrimoine a Vienne et Gartempe a l’Abadia de Saint Savin, Cello Arte al castell de Ferney-Voltaire, Aula Magna de la Universitat de Friburg, i a Borgonya, Saint Germain de Jugy, Museu de la Vida Romàntica i Teatre del Casino d’Aix-les-Bains, entre d’altres.
Anton & Maite, piano
Des del 2012 Anton Dolgov Vikulov i Maite León Ruiz comparteixen activitat concertística com a duo, Antón & Maite, tot formant-se amb els millors mestres de duo d’Europa (els duos Moreno Gistaín, el Del Valle i el Silver Garburg), i han guanyat nombrosos premis, com el primer premi del Concurs Internacional Mirabent i Magrans, el primer premi del Concurs Internacional Luigi Zanuccoli, primer i segon premis (edicions VIII i VI, respectivament) del Concurs Internacional Antón García Abril, i el premi especial a la millor interpretació d’una obra de García Abril. També tenen el segon premi Premio Juventudes Musicales de España, el segon premi del Concurso Internacional Ciutat de Vinaròs i el segon premi del Concurs Internacional de Panticosa, entre d’altres. Van ser seleccionats per l’Asociación de Intérpretes y Ejecutantes per a la temporada 2018-19 d’AIEnRuta Clásicos.
Han fet gires per Espanya i l’Àsia, amb actuacions com ara al Gran Teatre de Harbin (la Xina), Grazer Musikverein (Àustria) i Sala Mozart de l’Auditorio de Saragossa. Han estat entrevistats en ràdio i televisió i han actuat com a solistes amb orquestra: Sinfónica Goya, Orquesta Sinfónica del CSMA i KUG Orchester, sota la batuta dels directors Miquel Rodrigo o Ralf Weikert.
Darrerament han enregistrat el seu primer disc, Essenz, per al segell IBS Classical, en què recullen algunes de les obres més representatives del piano a quatre mans.
Anton Dolgov Vikulov
Nascut a Sant Petersburg, als 3 anys va començar les classes de piano amb la seva mare. Amb 8 anys es traslladà a Espanya, on de seguida va ingressar al Conservatorio Profesional de Música de Còrdova. Un any després va interpretar el seu primer concert amb orquestra, el Concert en Fa major de J. S. Bach. Ha rebut classes de grans mestres, como Miguel Ángel Ortega Chavaldas, Eldar Nebolsin, Ana Guijarro, Denis Lossev, Daniel Ligorio, Kennedy Moretti, Alexander Kandelaki, Daniel del Pino, Denis Pascal, Galina Eguiazarova, Dimitri Bashkirov, Ángel Jabega Murado, José Ramón Méndez Menéndez, Larisa Tedtoeva, Rita Wagner, Chang-Rok Moon, David Kuyken, Christian Pohl, Imre Rohmann, Oscar Martín Castro i Charles Matthews, entre d’altres. Ha actuat en nombroses ocasions amb orquestra, entre les quals l’Orquesta Joven de Còrdova, Orquesta Filarmónica CSMA i Orquesta del Real Sitio, tot intervenint en sales importants, como el Palacio Real de la Granja de San Ildefonso i recollint-ne crítiques valuoses.Finalitzà els estudis superiors de piano al Conservatorio Superior de Música de l’Aragó juntament amb el mestre Miguel Ángel Ortega Chavaldas i les màximes qualificacions, que el van convertir en el primer de la seva promoció. Després d’aquests estudis superiors, va fer un màster d’interpretació solista al Centro Superior Katarina Gurska amb la concertista Nino Kereselidze, en el qual va obtenir la màxima qualificació en el recital final de màster.
Maite León Ruiz
Va començar els estudis de piano a l’Escuela de Música de Burlada (Navarra). Els continuà amb el grau mitjà al Conservatorio Pablo Sarasate de Pamplona amb el pianista Fermín Bernetxea. Mentre estudiava el grau mitjà va guanyar nombrosos guardons: primer premi del Concurso Hilarión Eslava, primer premi de la fase autonòmica del Concurso Intercentros Melómano, segon premi del Concurso Jornadas de Chopin, com també una beca per al Centre Chopin de Szafarnia (Polònia) per estudiar-hi amb Joanna Brzezińska durant tot l’estiu del 2011, segon premi del Concurso de Música de Cámara Fernando Remacha i va ser finalista del Concurso Juventudes Musicales de España.El 2012 va acabar els estudis professionals amb la màxima qualificació en l’especialitat de piano i el premi d’honor de final de grau. Després va estudiar al Conservatorio Superior de l’Aragó amb Miguel Ángel Ortega Chavaldas. I durant aquests estudis va ser seleccionada com a solista per oferir concerts del Podium de Excelencia CSMA - Ibercaja. Durant aquest període va formar duo de pianos amb el pianista Anton Dolgov, amb qui comparteix una intensa activitat concertística.
El 2017 es graduà amb matrícula d’honor en les especialitats de piano, música de cambra i, en el projecte de final de grau, sobre la millora metacognitiva durant els primers anys d’estudi del piano, una proposta que estreny vincles entre la psicologia de l’aprenentatge i la música.
Com a solista, ha actuat a Espanya, França, Suïssa i Polònia, i ha rebut consell dels pianistes Matti Raekallio, Josep Colom, Denis Pascal, Ana Guijarro, Kennedy Moretti, Luis Fernando Pérez, Mariana Gurkova, Denis Losev, Enrique Bagaría, José Ramón Méndez Menéndez, Ricardo Descalzo, David Kuyken, Christian Pohl, Begoña Uriarte i Markus Tomas, entre d’altres.
També et pot interessar...
El primer Palau
Dilluns 14.10.21 – 18 h
Sala de ConcertsSara Bañeras, soprano
José Ramón Martín, piano
R. Strauss: Zueignung, Freundliche Vision, Allerseelen
F. Liszt: Pace non trobo, Die Loreley
C. Charpentier: «Depuis le jour», deLouise
M. Ortega: Romance de la luna, luna
E. Toldrà: Camins de fada, Recança, Cançó del grumetEudald Buch, piano
J. S. Bach – F. Busoni: Preludi i fuga per a orgue en Re major, BWV 532
F. Liszt: Sonata en Si menor, S.178Preu: 15€