Benjamin Alard, orgue
Palau Bach
Diumenge, 6 de març de 2022 – 18 h
Sala de Concerts
Concert Extraordinari
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
Programa
Benjamin Alard, orgue
Johann Sebastian Bach (1685-1750)
Tocata i fuga en Re menor, BWV 565
Sis Corals Schübler, BWV 645-650
Wachet auf, ruft uns die Stimme, BWV 645
Wo soll ich fliehen hin, BWV 646
Wer nur den lieben Gott lässt walten, BWV 647
Meine Seele erhebt den Herren, BWV 648
Ach bleib bei uns, Herr Jesu Christ, BWV 649
Kommst du nun, Jesu, vom Himmel herunter, BWV 650Passacaglia i fuga en Do menor, BWV 582
Tocata, adagio i fuga en Do major, BWV 564
Variacions canòniques, BWV 769
Durada aproximada del concert: 65 minuts, sense pausa
#clàssics #popular
Poema
Espiral de la riba compartida
Si algú mor
morim tots.Car mor aquella part de tots
inclosa dins d’allò conjunt
que tots som i que mor.Totes les coses
representen
totes les altres.Jaume C. Pons Alorda
Riu, bèstia (2021)Comentari
Cadascú de nosaltres, ja siguem musicògrafs, intèrprets o melòmans, té una imatge pròpia i personal de Johann Sebastian Bach. Per a alguns és el compositor sublim de música d’església; per a d’altres, un exemple compositiu de saviesa i perfecció. Per als organistes, possiblement, una autèntica referència absoluta de la literatura organística, però possiblement per a tots una figura que va marcar un abans i un després, ja no només en la història de la música, sinó també per a la pròpia espècie humana. Com és sabut, Bach és el compositor més representat en l’anomenat disc d’or que acompanyen les sondes espacials Voyager, llançades el 1977 i que tardaran, aproximadament, uns quaranta mil anys a assolir les proximitats de l’estrella més propera al nostre sistema solar a la recerca d’hipotètiques civilitzacions extraterrestres.
Abans que Bach arribés a ser aquesta referència de i per a la humanitat a través de la composició d’obres musicals, el músic d’Eisenach va esdevenir un organista reputadíssim fins al punt de convertir el seu nom en indissociable d’aquest instrument. Una mirada ràpida als seus primers anys ens porta a la trajectòria d’un organista que va aprendre la pràctica de l’instrument amb dos Johann Christoph Bach, el cosí del seu pare a Eisenach i el seu germà gran a Ohrdruff. Més endavant, el 1700, a la ciutat de Lüneburg al costat del seu mestre, volgudament amagat, Georg Böhm (1661-1733). També amb la coneixença dels grans organistes del nord d’Alemanya, com ara J. A. Reincken i D. Buxtehude, el seu exercici com a organista a les ciutats d’Arnstadt i Mülhausen i, ja no diguem, amb el seu trasllat el 1708 a la cort de Weimar, on va traslladar-s’hi com a organista. Va ser precisament en aquests anys de Weimar quan va materialitzar, segons els especialistes bachians, al voltant de la meitat del seu catàleg d’obres per a orgue. I diem “materialitzar” perquè aquests mateixos especialistes asseguren que algunes d’aquestes obres per a orgue semblen tenir un origen anterior als anys d’Arnstadt o Mülhausen. El motiu? La metodologia de la composició de la música per a orgue –com així ho va testimoniar el seu fill Carl Philipp Emanuel (1714-1788) al biògraf Johann Nikolaus Forkel (1749-1818)– es basava, essencialment, en la improvisació. Què significa això? Doncs allò que, en llegir les paraules de Christoph Wolff, ens produeix un calfred còsmic: “les composicions que han arribat fins a nosaltres representen tan sols una fracció de la música nascuda a la ment creadora de Bach”.
El concert que avui presenta Benjamin Alard ens acostarà a un conjunt d’obres per a l’instrument que, perfectament, podríem encasellar dins de la taxonomia de “les més celebèrrimes”. De la jovenívola i considerada, en ocasions, apòcrifa Tocata i fuga, BWV 565, popularitzada de bracet de l’orquestració de Leopold Stokowski, fins a una de les seves darreres mostres, com ho són els Sis Corals Schübler, BWV 645-650 (1748), el concert consistirà en aquesta combinació del Bach més jove (BWV 565, BWV 582, BWV 564) amb el més madur, com ho són els esmentats Corals Schübler i les Variacions canòniques, BWV 769 basades en el coral Vom Himmel hoch da komm’ ich her de Martin Luter i que va servir com a obra de mostra per a l’ingrés com a membre de la Societat Musical de Lorenz Christoph Mizler el 1747.
Amb independència de l’època en què van ser compostes, el tret comú de totes és el de traslladar-nos a una experiència de l’Inefable que Johann Wolfgang Goethe (1749-1832) no dubtava a descriure com: “A l’escoltar la música de Bach tinc la sensació que l’eterna harmonia parla amb ella mateixa com deu haver passat en el si de Déu poc abans de la creació del món”. No ha d’estranyar, doncs, que la gran majoria d’obres fossin finalitzades al manuscrit amb l’acròstic SDG: Soli Deo Gloria.
Oriol Pérez i Treviño, musicòleg i assagista
Biografia
Biografia
Benjamin Alard, orgue
La seva passió principal ha estat sempre la música de Johann Sebastian Bach. Així, el 2004 va guanyar el primer premi del Concurs Internacional de Clavecí de Bruges interpretant obra d’aquest gran compositor.
Essent encara molt jove va començar a estudiar música a la seva ciutat natal, Dieppe (França). Ben aviat se sentí atret per l’orgue i entrà al Conservatori de Rouen, on estudià amb Louis Thiry i François Ménissier.
Elizabeth Joyé va ser qui el va ajudar a introduir-se al clavecí, i amb ella estudià a París abans de continuar el 2003 a la Schola Cantorum de Basilea amb Jörg-Andreas Bötticher, Jean-Claude Zehnder i Andrea Marcon.
Des del 2005 és l’organista titular de l’església de Saint-Louis-en-L’île de París, on cada temporada organitza un cicle temàtic de concerts entorn de Bach.
Avui dia compagina el seu temps entre recitals de clave sol i concerts de música de cambra, indistintament amb el clave o amb l’orgue. Sovint es presenta amb repertori per a dos claves, en duo amb el violinista François Fernandez i amb diverses formacions de cambra. És convidat habitualment per actuar com a solista als auditoris, festivals i cicles més importants a Europa, el Japó i l’Amèrica del Nord.
Ha enregistrat per al segell Hortus i també té diversos enregistraments d’obres de Johann Sebastian Bach per a Alfa. Els seus àlbums han rebut constantment les lloances de la premsa i han estat guardonats amb nombrosos premis. Actualment es dedica en exclusiva a un projecte de gran envergadura per a Harmonia Mundi, l’enregistrament de la integral de l’obra per a teclat de Bach, tant per a orgue com per a clave. Ja han sortit al mercat tres capses de les disset que integren la col·lecció, la tercera el març del 2020.
Durant la temporada 2021-22 oferirà recitals, entre d’altres, a Sant Petersburg, França, Països Baixos, Irlanda i Espanya. I continuarà amb l’enregistrament del cicle Bach per a Harmonia Mundi.
També et pot interessar...
Palau Bach
Dijous, 07.04.2022 - 20 h
Sala de ConcertsSchaghajegh Nosrati, piano
J. S. Bach: integral de les Partites per a teclat, BWV 825-830
Preus: de 20 a 30 €
Col·laboradors
Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Saret de Vuyst – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot – Abacus – Colonial – Veolia Serveis Catalunya –Amics Benefactors
Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat –Benefactors Palau XXI
Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Lluïsa Fornos – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello – Manel Vallet Garriga – Jordi Simó Sanahuja –
Benjamin Alard, orgue
Palau Bach
Diumenge, 6 de març de 2022 – 18 h
Sala de Concerts
Concert Extraordinari
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
Programa
Benjamin Alard, orgue
Johann Sebastian Bach (1685-1750)
Tocata i fuga en Re menor, BWV 565
Sis Corals Schübler, BWV 645-650
Wachet auf, ruft uns die Stimme, BWV 645
Wo soll ich fliehen hin, BWV 646
Wer nur den lieben Gott lässt walten, BWV 647
Meine Seele erhebt den Herren, BWV 648
Ach bleib bei uns, Herr Jesu Christ, BWV 649
Kommst du nun, Jesu, vom Himmel herunter, BWV 650Passacaglia i fuga en Do menor, BWV 582
Tocata, adagio i fuga en Do major, BWV 564
Variacions canòniques, BWV 769
Durada aproximada del concert: 65 minuts, sense pausa
#clàssics #popular
Poema
Espiral de la riba compartida
Si algú mor
morim tots.Car mor aquella part de tots
inclosa dins d’allò conjunt
que tots som i que mor.Totes les coses
representen
totes les altres.Jaume C. Pons Alorda
Riu, bèstia (2021)Comentari
Cadascú de nosaltres, ja siguem musicògrafs, intèrprets o melòmans, té una imatge pròpia i personal de Johann Sebastian Bach. Per a alguns és el compositor sublim de música d’església; per a d’altres, un exemple compositiu de saviesa i perfecció. Per als organistes, possiblement, una autèntica referència absoluta de la literatura organística, però possiblement per a tots una figura que va marcar un abans i un després, ja no només en la història de la música, sinó també per a la pròpia espècie humana. Com és sabut, Bach és el compositor més representat en l’anomenat disc d’or que acompanyen les sondes espacials Voyager, llançades el 1977 i que tardaran, aproximadament, uns quaranta mil anys a assolir les proximitats de l’estrella més propera al nostre sistema solar a la recerca d’hipotètiques civilitzacions extraterrestres.
Abans que Bach arribés a ser aquesta referència de i per a la humanitat a través de la composició d’obres musicals, el músic d’Eisenach va esdevenir un organista reputadíssim fins al punt de convertir el seu nom en indissociable d’aquest instrument. Una mirada ràpida als seus primers anys ens porta a la trajectòria d’un organista que va aprendre la pràctica de l’instrument amb dos Johann Christoph Bach, el cosí del seu pare a Eisenach i el seu germà gran a Ohrdruff. Més endavant, el 1700, a la ciutat de Lüneburg al costat del seu mestre, volgudament amagat, Georg Böhm (1661-1733). També amb la coneixença dels grans organistes del nord d’Alemanya, com ara J. A. Reincken i D. Buxtehude, el seu exercici com a organista a les ciutats d’Arnstadt i Mülhausen i, ja no diguem, amb el seu trasllat el 1708 a la cort de Weimar, on va traslladar-s’hi com a organista. Va ser precisament en aquests anys de Weimar quan va materialitzar, segons els especialistes bachians, al voltant de la meitat del seu catàleg d’obres per a orgue. I diem “materialitzar” perquè aquests mateixos especialistes asseguren que algunes d’aquestes obres per a orgue semblen tenir un origen anterior als anys d’Arnstadt o Mülhausen. El motiu? La metodologia de la composició de la música per a orgue –com així ho va testimoniar el seu fill Carl Philipp Emanuel (1714-1788) al biògraf Johann Nikolaus Forkel (1749-1818)– es basava, essencialment, en la improvisació. Què significa això? Doncs allò que, en llegir les paraules de Christoph Wolff, ens produeix un calfred còsmic: “les composicions que han arribat fins a nosaltres representen tan sols una fracció de la música nascuda a la ment creadora de Bach”.
El concert que avui presenta Benjamin Alard ens acostarà a un conjunt d’obres per a l’instrument que, perfectament, podríem encasellar dins de la taxonomia de “les més celebèrrimes”. De la jovenívola i considerada, en ocasions, apòcrifa Tocata i fuga, BWV 565, popularitzada de bracet de l’orquestració de Leopold Stokowski, fins a una de les seves darreres mostres, com ho són els Sis Corals Schübler, BWV 645-650 (1748), el concert consistirà en aquesta combinació del Bach més jove (BWV 565, BWV 582, BWV 564) amb el més madur, com ho són els esmentats Corals Schübler i les Variacions canòniques, BWV 769 basades en el coral Vom Himmel hoch da komm’ ich her de Martin Luter i que va servir com a obra de mostra per a l’ingrés com a membre de la Societat Musical de Lorenz Christoph Mizler el 1747.
Amb independència de l’època en què van ser compostes, el tret comú de totes és el de traslladar-nos a una experiència de l’Inefable que Johann Wolfgang Goethe (1749-1832) no dubtava a descriure com: “A l’escoltar la música de Bach tinc la sensació que l’eterna harmonia parla amb ella mateixa com deu haver passat en el si de Déu poc abans de la creació del món”. No ha d’estranyar, doncs, que la gran majoria d’obres fossin finalitzades al manuscrit amb l’acròstic SDG: Soli Deo Gloria.
Oriol Pérez i Treviño, musicòleg i assagista
Biografia
Benjamin Alard, orgue
La seva passió principal ha estat sempre la música de Johann Sebastian Bach. Així, el 2004 va guanyar el primer premi del Concurs Internacional de Clavecí de Bruges interpretant obra d’aquest gran compositor.
Essent encara molt jove va començar a estudiar música a la seva ciutat natal, Dieppe (França). Ben aviat se sentí atret per l’orgue i entrà al Conservatori de Rouen, on estudià amb Louis Thiry i François Ménissier.
Elizabeth Joyé va ser qui el va ajudar a introduir-se al clavecí, i amb ella estudià a París abans de continuar el 2003 a la Schola Cantorum de Basilea amb Jörg-Andreas Bötticher, Jean-Claude Zehnder i Andrea Marcon.
Des del 2005 és l’organista titular de l’església de Saint-Louis-en-L’île de París, on cada temporada organitza un cicle temàtic de concerts entorn de Bach.
Avui dia compagina el seu temps entre recitals de clave sol i concerts de música de cambra, indistintament amb el clave o amb l’orgue. Sovint es presenta amb repertori per a dos claves, en duo amb el violinista François Fernandez i amb diverses formacions de cambra. És convidat habitualment per actuar com a solista als auditoris, festivals i cicles més importants a Europa, el Japó i l’Amèrica del Nord.
Ha enregistrat per al segell Hortus i també té diversos enregistraments d’obres de Johann Sebastian Bach per a Alfa. Els seus àlbums han rebut constantment les lloances de la premsa i han estat guardonats amb nombrosos premis. Actualment es dedica en exclusiva a un projecte de gran envergadura per a Harmonia Mundi, l’enregistrament de la integral de l’obra per a teclat de Bach, tant per a orgue com per a clave. Ja han sortit al mercat tres capses de les disset que integren la col·lecció, la tercera el març del 2020.
Durant la temporada 2021-22 oferirà recitals, entre d’altres, a Sant Petersburg, França, Països Baixos, Irlanda i Espanya. I continuarà amb l’enregistrament del cicle Bach per a Harmonia Mundi.
També et pot interessar...
Palau Bach
Dijous, 07.04.2022 - 20 h
Sala de ConcertsSchaghajegh Nosrati, piano
J. S. Bach: integral de les Partites per a teclat, BWV 825-830
Preus: de 20 a 30 €
Col·laboradors
Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Saret de Vuyst – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot – Abacus – Colonial – Veolia Serveis Catalunya –Amics Benefactors
Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat –Benefactors Palau XXI
Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Lluïsa Fornos – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello – Manel Vallet Garriga – Jordi Simó Sanahuja –