Nathan Laube
—Recital d’orgueConcert Extraordinari
Diumenge, 12 de març de 2023 – 17.30 h
Sala de Concerts
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
Programa
Nathan Laube, orgue
Richard Wagner (1813-1883)
Obertura de l’òpera Tannhäuser
Transcripció per a orgue d’Edwin Lemare (1865-1934) i Nathan Laube (1988)Elsa Barraine (1910-1999)
Segon Preludi i FugaMagda Dávid (1984)
Akheron (estrena a l’Estat espanyol)Jehan Alain (1911-1940)
Fantasia núm. 2Franz Liszt (1811-1886)
Sonata en Si menor, S. 178
Transcripció per a orgue de Nathan LaubeDurada aproximada del concert: 75 minuts sense pausa.
#clàssics #jovestalents
Poema
regal
un poema pot contenir
el sentit total del món.
aquest poema conté
un dibuix fugaç
creat per uns núvols.
la capsa és vermella,
el títol n’és el llaç.
obro mans i ulls.
abandono el text
Eduard Escoffet
El terra i el cel (LaBreu Edicions, 2013)Comentari
L’orquestra eterna
Dues obres monumentals de dos autors del segle XIX emmarquen en aquest programa tres composicions dels segles XX i XXI. El comú denominador de totes és la voluntat d’explorar l’orgue com a instrument simfònic, tot veient-lo com una màquina capaç de generar emocions a partir de jocs tímbrics pràcticament infinits. Alguna cosa així com una orquestra accionada per una sola persona i que és capaç d’adaptar-se com un camaleó a estils i èpoques d’allò més diversos.
L’escriptura orquestral de Wagner va marcar un punt d’inflexió en la història de l’òpera i també de la música. No ha d’estranyar que, amb les millores que es van introduir en la construcció d’orgues al segle XIX, molts compositors s’aventuressin a transcriure per a l’instrument obres del mestre alemany. Entre aquestes, la cèlebre obertura de Tannhüser figura entre les favorites.
Elsa Barraine és una d’aquelles figures del segle XX que tenim totalment negligides. Es va formar al Conservatori de París amb Paul Dukas, el 1929 va obtenir el prestigiosíssim Premi de Roma, va ser directora musical de la discogràfica Chant du Monde, professora al Conservatori... i, és clar, va deixar un generós reguitzell d’obres que s’inspiren en fonts tan diverses com Heinrich Heine i el Llibre tibetà de la mort. Coneixedora excel·lent de l’orgue i de la tradició organística francesa, el seu Segon Preludi i Fuga s’ubica entre l’escola de fi de segle i l’eclosió d’una figura tan monumental com Olivier Messiaen.
Madga Dávid va guanyar amb Akhéron el concurs de composició del Müpa de Budapest l’any 2020. Nathan Laube en va fer l’estrena mundial i ha incorporat la peça al seu repertori de manera estable. Organista de formació i improvisador, les seves obres acostumen a apropar-se a l’especulació abstracta de sonoritats evocadores i sorprenents.
Ben conegut dels amants de l’orgue francès, Jehan Alain va deixar una obra exquisida malgrat que va quedar dramàticament estroncada. El compositor va morir als vint-i-nou anys al front durant la Segona Guerra Mundial. Val la pena parar atenció al diàleg que en aquest programa estableix la seva Fantasia número 2 amb les dues obres que la precedeixen.
El concert acaba amb la sempre espectacular Sonata en Si menor de Liszt. Escrita originalment per a piano, ha fet fortuna al llarg del temps transcrita per a orgue. L’escriptura densa i intensa de Liszt porta al límit la sonoritat del piano, de manera que la partitura acaba trobant una nova vida, d’una riquesa sorprenent, en l’orgue. Un cop més, l’orquestra eterna es posa al servei dels grans creadors.
Pep Gorgori, musicòleg i periodista
Biografia
Biografia
©Joseph Routon
©Joseph Routon
Nathan Laube, orgue
És un músic i pedagog admirat arreu del món. La seva extensa carrera l’ha dut a actuar en grans institucions dels quatre continents. Ha mostrat el seu art a la Konzerthaus de Viena, Elbphilharmonie d’Hamburg, Philharmonie de Berlín, Maison de Radio France de París, Auditorium Maurice Ravel de Lió, Palau de la Música Catalana, Sala Nacional de Concerts Bartók (Müpa) de Budapest i Sejong Center de Seül. Les seves actuacions més importants als Estats Units inclouen el Walt Disney Concert Hall (Los Angeles), Verizon Hall (Filadèlfia), Davies Symphony Hall (San Francisco), Meyerson Symphony Center (Dallas), Overture Hall (Madison, Wisconsin), Schermerhorn Symphony Center (Nashville), Kauffman Center (Kansas) i Spivey Hall (Morrow, Geòrgia). Ha actuat a les esglésies i catedrals més conegudes d’Europa, incloent-hi Notre-Dame i Saint-Sulpice de París, catedral de St. Paul de Londres, Frauenkirsche de Dresden i Dom de Berlín.
L’estiu de l’any 2017 va ser nomenat primer organista resident del celebrat orgue Christian Müller 1739 de St. Bavokerk a Haarlem, per al cicle municipal de recitals d’orgue. El mes de maig del 2018 va tornar a la Philharmonie de Berlín amb el Kammermusik VII de Hindemith i l’Acadèmia Karajan de la Philharmonie de Berlín. L’any 2019 va tocar el tercer volum del Clavierübung de J. S. Bach al Royal Festival Hall de Londres. I l’agost del 2022, un recital d’orgue al prestigiós festival BBC Proms al Royal Albert Hall de Londres.
És convidat habitualment per inaugurar orgues importants arreu del món, com ara els orgues Harrison & Harrison de la capella del King’s College a Cambridge, el de la catedral de Canterbury i el York Minster (Regne Unit), el Muhleisen de la nova sala de concerts Zaryadye de Moscou (Rússia) i el Rieger de la sala de concerts de Göteborg. L’octubre del 2020 va tenir l’honor de tocar el seu primer recital individual amb l’orgue de tubs més gran d’Àustria, construït per Rieger a la catedral Stephansdom de Viena. Als Estats Units ha tocat el monumental orgue C. B. Fisk a la catedral del Holy Name of Jesus de Raleigh (Carolina del Nord) i l’orgue Noack de la catedral de St. Paul de Birmingham (Alabama), així com l’orgue restaurat Aeolian-Skinner del Northrop Auditorium de la Universitat de Minnesota.
Apassionat del disseny i l’estètica dels orgues, també treballa com a assessor i forma part de grups de referència per a nous instruments, entre els quals hi ha el nou orgue Rieger de la sala de concerts de Göteborg, l’orgue Dobson del Curtis Institute of Music de Filadèlfia i la reconstrucció Klais/Thomas de l’orgue Cavaillé-Coll-Mutin-Convers de l’American Cathedral de París.
Nathan Laube és un convidat habitual de festivals de música a tot el món, tant en qualitat de músic com de pedagog, com el Berlin Orgelsommer, Stuttgart Internationaler Orgelsommer, Naumburg Orgelsommer, tricentenari del festival de l’orgue 1714 Silbermann de la catedral de Freiberg, Dresden Music Festival i Hamburg International Music Festival (Alemanya); així com l’Odense International Organ Festival (Dinamarca), Orléans Organ Festival i Festival d’Été de Bordeus (França), Lapua Festival i Lahti Organ Festival (Finlàndia), Smarano Organ Academy (Itàlia), el festival d’orgue i de l’acadèmia internacional de Göteborg i Stockholm Organ Space Festival (Suècia), a més del Max Reger Festival de 2015 de la Max Reger Foundation of America i WFMT Bach Project de Chicago (Estats Units).
Nathan Laube ha estat l’artista convidat de moltes convencions nacionals de l’Organ Historical Society (OHS) i de l’American Guild of Organists. A més, va presidir, juntament amb Myles Boothroyd, la convenció anual de 2018 de l’OHS que es va celebrar a Rochester (Nova York).
Té dos CD disponibles al mercat: el Grand Concerto de Stephen Paulus (Naxos), enregistrat amb la Simfonia de Nashville dirigida per Giancarlo Guerrero, pel qual la formació va rebre un premi Grammy en la categoria de millor compendi de música clàssica. També té un recital individual per a la discogràfica Ambiente, gravat a l’església Stadtkirche de Nagold (Alemanya). Ha col·laborat amb artistes individuals, com ara Andreas Ottensamer, clarinet principal de la Philharmonie de Berlín; Chris Martin, trompeta principal de la New York Philharmonic, i la violinista Rachel Barton Pine. La majoria de les actuacions en directe de Nathan Laube s’han emès per Pipedreams, el programa musical de la ràdio American Public Media.
L’abril del 2019 Nathan Laube va llançar el programa de ràdio All the stops, a la WFMT Radio Network de Chicago, que consistia en quatre programes de dues hores en què apareixien gran part dels orgues més famosos del món que hi ha a Europa i als Estats Units i que n’explorava les històries úniques i el repertori (www.wfmt.com/programs/all-the-stops/).
Nathan Laube exerceix actualment com a professor d’orgue a l’Eastman School (Rochester, Nova York). Entre el 2020 i el 2022 va ser professor d’orgue a la Staatliche Hochschule für Musik und Darstellende Kunst de Stuttgart, com a successor del seu propi mentor, Ludger Lohmann. Abans de traslladar-se a Europa, també va exercir a la facultat d’orgue de l’Eastman School of Music, en el període 2013-2020. Des del 2018 Laube també ocupa el càrrec d’assessor internacional al grau en orgue al Royal Birmingham Conservatori. Ha estat jurat en nombrosos concursos, entre els quals el Concurs Internacional Gottfried Silbermann (Freiberg, Alemanya) l’any 2021, Concurs Internacional Martini Organ (Groningen, Països Baixos) l’any 2022 i la Competició Olivier Messiaen (Lió, França) l’any 2022.
Nathan Laube és graduat pel Curtis Institute of Music de Filadèlfia, on va estudiar amb Alan Morrison. Va gaudir de la beca d’investigació William Fulbright i va continuar els estudis al Conservatorie Rayonnement Regional de Tolosa de Llenguadoc, amb Michel Bouvard i Jan Willem Jansen. Va completar el seu màster a la Musikhochschule de Stuttgart, on va ampliar coneixements amb Ludger Lohmann, emparat per la beca DAAD.
També et pot interessar...
Palau Bach
Dimecres 26.04.23 – 20 h
Petit PalauBenjamin Alard, clavecí
J.S.Bach:
Fantasia cromàtica i fuga en Re menor, BWV 903
D’El clavecí ben temperat (extractes dels llibres I i II):
BWV 848, 849, 853, 858, 863, 872, 873, 874, 875, 890, 891, 892, 893 i 886
“Contrapunt XI”, de L’art de la fuga, BWV 1080Preu: 25 €
Col·laboradors
Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Saret de Vuyst – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot – Abacus – Colonial – Veolia Serveis Catalunya –Amics Benefactors
Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat –Benefactors Palau XXI
Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Lluïsa Fornos – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello – Manel Vallet Garriga – Jordi Simó Sanahuja –
Nathan Laube
—Recital d’orgueConcert Extraordinari
Diumenge, 12 de març de 2023 – 17.30 h
Sala de Concerts
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
Programa
Nathan Laube, orgue
Richard Wagner (1813-1883)
Obertura de l’òpera Tannhäuser
Transcripció per a orgue d’Edwin Lemare (1865-1934) i Nathan Laube (1988)Elsa Barraine (1910-1999)
Segon Preludi i FugaMagda Dávid (1984)
Akheron (estrena a l’Estat espanyol)Jehan Alain (1911-1940)
Fantasia núm. 2Franz Liszt (1811-1886)
Sonata en Si menor, S. 178
Transcripció per a orgue de Nathan LaubeDurada aproximada del concert: 75 minuts sense pausa.
#clàssics #jovestalents
Poema
regal
un poema pot contenir
el sentit total del món.
aquest poema conté
un dibuix fugaç
creat per uns núvols.
la capsa és vermella,
el títol n’és el llaç.
obro mans i ulls.
abandono el text
Eduard Escoffet
El terra i el cel (LaBreu Edicions, 2013)Comentari
L’orquestra eterna
Dues obres monumentals de dos autors del segle XIX emmarquen en aquest programa tres composicions dels segles XX i XXI. El comú denominador de totes és la voluntat d’explorar l’orgue com a instrument simfònic, tot veient-lo com una màquina capaç de generar emocions a partir de jocs tímbrics pràcticament infinits. Alguna cosa així com una orquestra accionada per una sola persona i que és capaç d’adaptar-se com un camaleó a estils i èpoques d’allò més diversos.
L’escriptura orquestral de Wagner va marcar un punt d’inflexió en la història de l’òpera i també de la música. No ha d’estranyar que, amb les millores que es van introduir en la construcció d’orgues al segle XIX, molts compositors s’aventuressin a transcriure per a l’instrument obres del mestre alemany. Entre aquestes, la cèlebre obertura de Tannhüser figura entre les favorites.
Elsa Barraine és una d’aquelles figures del segle XX que tenim totalment negligides. Es va formar al Conservatori de París amb Paul Dukas, el 1929 va obtenir el prestigiosíssim Premi de Roma, va ser directora musical de la discogràfica Chant du Monde, professora al Conservatori... i, és clar, va deixar un generós reguitzell d’obres que s’inspiren en fonts tan diverses com Heinrich Heine i el Llibre tibetà de la mort. Coneixedora excel·lent de l’orgue i de la tradició organística francesa, el seu Segon Preludi i Fuga s’ubica entre l’escola de fi de segle i l’eclosió d’una figura tan monumental com Olivier Messiaen.
Madga Dávid va guanyar amb Akhéron el concurs de composició del Müpa de Budapest l’any 2020. Nathan Laube en va fer l’estrena mundial i ha incorporat la peça al seu repertori de manera estable. Organista de formació i improvisador, les seves obres acostumen a apropar-se a l’especulació abstracta de sonoritats evocadores i sorprenents.
Ben conegut dels amants de l’orgue francès, Jehan Alain va deixar una obra exquisida malgrat que va quedar dramàticament estroncada. El compositor va morir als vint-i-nou anys al front durant la Segona Guerra Mundial. Val la pena parar atenció al diàleg que en aquest programa estableix la seva Fantasia número 2 amb les dues obres que la precedeixen.
El concert acaba amb la sempre espectacular Sonata en Si menor de Liszt. Escrita originalment per a piano, ha fet fortuna al llarg del temps transcrita per a orgue. L’escriptura densa i intensa de Liszt porta al límit la sonoritat del piano, de manera que la partitura acaba trobant una nova vida, d’una riquesa sorprenent, en l’orgue. Un cop més, l’orquestra eterna es posa al servei dels grans creadors.
Pep Gorgori, musicòleg i periodista
Biografia
Nathan Laube, orgue
©Joseph Routon
És un músic i pedagog admirat arreu del món. La seva extensa carrera l’ha dut a actuar en grans institucions dels quatre continents. Ha mostrat el seu art a la Konzerthaus de Viena, Elbphilharmonie d’Hamburg, Philharmonie de Berlín, Maison de Radio France de París, Auditorium Maurice Ravel de Lió, Palau de la Música Catalana, Sala Nacional de Concerts Bartók (Müpa) de Budapest i Sejong Center de Seül. Les seves actuacions més importants als Estats Units inclouen el Walt Disney Concert Hall (Los Angeles), Verizon Hall (Filadèlfia), Davies Symphony Hall (San Francisco), Meyerson Symphony Center (Dallas), Overture Hall (Madison, Wisconsin), Schermerhorn Symphony Center (Nashville), Kauffman Center (Kansas) i Spivey Hall (Morrow, Geòrgia). Ha actuat a les esglésies i catedrals més conegudes d’Europa, incloent-hi Notre-Dame i Saint-Sulpice de París, catedral de St. Paul de Londres, Frauenkirsche de Dresden i Dom de Berlín.
L’estiu de l’any 2017 va ser nomenat primer organista resident del celebrat orgue Christian Müller 1739 de St. Bavokerk a Haarlem, per al cicle municipal de recitals d’orgue. El mes de maig del 2018 va tornar a la Philharmonie de Berlín amb el Kammermusik VII de Hindemith i l’Acadèmia Karajan de la Philharmonie de Berlín. L’any 2019 va tocar el tercer volum del Clavierübung de J. S. Bach al Royal Festival Hall de Londres. I l’agost del 2022, un recital d’orgue al prestigiós festival BBC Proms al Royal Albert Hall de Londres.
És convidat habitualment per inaugurar orgues importants arreu del món, com ara els orgues Harrison & Harrison de la capella del King’s College a Cambridge, el de la catedral de Canterbury i el York Minster (Regne Unit), el Muhleisen de la nova sala de concerts Zaryadye de Moscou (Rússia) i el Rieger de la sala de concerts de Göteborg. L’octubre del 2020 va tenir l’honor de tocar el seu primer recital individual amb l’orgue de tubs més gran d’Àustria, construït per Rieger a la catedral Stephansdom de Viena. Als Estats Units ha tocat el monumental orgue C. B. Fisk a la catedral del Holy Name of Jesus de Raleigh (Carolina del Nord) i l’orgue Noack de la catedral de St. Paul de Birmingham (Alabama), així com l’orgue restaurat Aeolian-Skinner del Northrop Auditorium de la Universitat de Minnesota.
Apassionat del disseny i l’estètica dels orgues, també treballa com a assessor i forma part de grups de referència per a nous instruments, entre els quals hi ha el nou orgue Rieger de la sala de concerts de Göteborg, l’orgue Dobson del Curtis Institute of Music de Filadèlfia i la reconstrucció Klais/Thomas de l’orgue Cavaillé-Coll-Mutin-Convers de l’American Cathedral de París.
Nathan Laube és un convidat habitual de festivals de música a tot el món, tant en qualitat de músic com de pedagog, com el Berlin Orgelsommer, Stuttgart Internationaler Orgelsommer, Naumburg Orgelsommer, tricentenari del festival de l’orgue 1714 Silbermann de la catedral de Freiberg, Dresden Music Festival i Hamburg International Music Festival (Alemanya); així com l’Odense International Organ Festival (Dinamarca), Orléans Organ Festival i Festival d’Été de Bordeus (França), Lapua Festival i Lahti Organ Festival (Finlàndia), Smarano Organ Academy (Itàlia), el festival d’orgue i de l’acadèmia internacional de Göteborg i Stockholm Organ Space Festival (Suècia), a més del Max Reger Festival de 2015 de la Max Reger Foundation of America i WFMT Bach Project de Chicago (Estats Units).
Nathan Laube ha estat l’artista convidat de moltes convencions nacionals de l’Organ Historical Society (OHS) i de l’American Guild of Organists. A més, va presidir, juntament amb Myles Boothroyd, la convenció anual de 2018 de l’OHS que es va celebrar a Rochester (Nova York).
Té dos CD disponibles al mercat: el Grand Concerto de Stephen Paulus (Naxos), enregistrat amb la Simfonia de Nashville dirigida per Giancarlo Guerrero, pel qual la formació va rebre un premi Grammy en la categoria de millor compendi de música clàssica. També té un recital individual per a la discogràfica Ambiente, gravat a l’església Stadtkirche de Nagold (Alemanya). Ha col·laborat amb artistes individuals, com ara Andreas Ottensamer, clarinet principal de la Philharmonie de Berlín; Chris Martin, trompeta principal de la New York Philharmonic, i la violinista Rachel Barton Pine. La majoria de les actuacions en directe de Nathan Laube s’han emès per Pipedreams, el programa musical de la ràdio American Public Media.
L’abril del 2019 Nathan Laube va llançar el programa de ràdio All the stops, a la WFMT Radio Network de Chicago, que consistia en quatre programes de dues hores en què apareixien gran part dels orgues més famosos del món que hi ha a Europa i als Estats Units i que n’explorava les històries úniques i el repertori (www.wfmt.com/programs/all-the-stops/).
Nathan Laube exerceix actualment com a professor d’orgue a l’Eastman School (Rochester, Nova York). Entre el 2020 i el 2022 va ser professor d’orgue a la Staatliche Hochschule für Musik und Darstellende Kunst de Stuttgart, com a successor del seu propi mentor, Ludger Lohmann. Abans de traslladar-se a Europa, també va exercir a la facultat d’orgue de l’Eastman School of Music, en el període 2013-2020. Des del 2018 Laube també ocupa el càrrec d’assessor internacional al grau en orgue al Royal Birmingham Conservatori. Ha estat jurat en nombrosos concursos, entre els quals el Concurs Internacional Gottfried Silbermann (Freiberg, Alemanya) l’any 2021, Concurs Internacional Martini Organ (Groningen, Països Baixos) l’any 2022 i la Competició Olivier Messiaen (Lió, França) l’any 2022.
Nathan Laube és graduat pel Curtis Institute of Music de Filadèlfia, on va estudiar amb Alan Morrison. Va gaudir de la beca d’investigació William Fulbright i va continuar els estudis al Conservatorie Rayonnement Regional de Tolosa de Llenguadoc, amb Michel Bouvard i Jan Willem Jansen. Va completar el seu màster a la Musikhochschule de Stuttgart, on va ampliar coneixements amb Ludger Lohmann, emparat per la beca DAAD.
També et pot interessar...
Palau Bach
Dimecres 26.04.23 – 20 h
Petit PalauBenjamin Alard, clavecí
J.S.Bach:
Fantasia cromàtica i fuga en Re menor, BWV 903
D’El clavecí ben temperat (extractes dels llibres I i II):
BWV 848, 849, 853, 858, 863, 872, 873, 874, 875, 890, 891, 892, 893 i 886
“Contrapunt XI”, de L’art de la fuga, BWV 1080Preu: 25 €
Col·laboradors
Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Saret de Vuyst – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot – Abacus – Colonial – Veolia Serveis Catalunya –Amics Benefactors
Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat –Benefactors Palau XXI
Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Lluïsa Fornos – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello – Manel Vallet Garriga – Jordi Simó Sanahuja –