Cloenda d'El Primer Palau 2022
—Eudald Buch, pianoEl Primer Palau
Dijous, 17 de novembre de 2022 – 20 h
Sala de Concerts
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
El Primer Palau 2022
Intèrprets premiats
Quartet Atenea
Premi El Primer Palau 2022
Premi de la Crítica
Premi Catalunya Música
Premi Juventudes Musicales de España
Premi del PúblicAriadna Chmelik Lluís, violoncel
1r accèssit El Primer Palau 2022Aida Gimeno García, soprano
2n accèssit El Primer Palau 2022
Premi Juventuts Musicals de CatalunyaMembres del jurat
El jurat ha estat format pels membres següents:Premi El Primer Palau:
Joaquín Arrabal, contrabaixista. Solista de l'Orquestra del Gran Teatre del Liceu i de musicAeterna. Professor al Conservatori Superior del Liceu.
Raimon Colomer, guitarrista. Responsable de l'àrea de Producció de Catalunya Música.
Josep Fuster, clarinetista. Assistent de solista de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya i professor a l'ESMuC.
Ulrike Haller, soprano. Solista i professora a l'Escola Coral de l'Orfeó Català.
Jordán Tejedor, violinista. Professor al Conservatori Superior del Liceu.
Premi de la Crítica:
Pep Gorgori, «ABC», «RNE»
Alba Nogueras, «Núvol»
Jorge de Persia, «La Vanguardia»
Albert Torrens, «Revista Musical Catalana»
Lluís Trullén, «Scherzo»
Programa
20.00 h – Proclamació del veredicte i lliurament de premis
Presentació: Albert Torrens(pausa tècnica 10’)
20.40 h – Concert
Eudald Buch, piano
(Guanyador del premi El Primer Palau 2021)
Frédéric Chopin (1810-1849)
Masurques op.24Lento
Allegro non troppo
Moderato con anima
ModeratoNocturn en Mi bemoll major op.55, núm.2
Nocturn en Do menor op.48, núm.1
Scherzo en Do sostingut menor núm.3, op.39
Aleksandr Skriabin (1872-1915)
Preludis op.16Andante
Allegro
Andante cantabile
Lento
AllegrettoPoemes op.32
Andante cantabile
Allegro, con eleganza, con fidúciaPoemes op.71
Fantastique
En rêvant, avec une grande douceurSonata núm.5 op.53
Durada del concert: 55 minuts, sense pausa.
Concert enregistrat per Catalunya Música
#clàssics #jovestalentsPoema
faula
algú havia donat
nom a les coses,
i els homes ens distrèiem
velant les coses
i donant-los foscor,
mentre que la resta d’animals,
sense dits per comptar,
continuaven en la llum i els colors
de les coses, sense reixes.
nosaltres tot ho explicàvem.Eduard Escoffet
El terra i el cel (2013)Comentari
Gèneres com els nocturns, estudis, poloneses, masurques, scherzi, balades... resulten inexorablement relacionats amb el nom de Chopin. El compositor polonès, com s’esdevé amb Liszt o Schumann, podria personificar per si mateix la definició del piano romàntic, la transcendència de la inspiració musical i de l’apoteosi tècnica que s’eleva fins a la categoria del sublim. Un compositor sempre avesat a la seva terra natal malgrat viure’n lluny, un autor que empra els ritmes i aires folklòrics propis del seu país, emmarcats dins un estil inconfusible. Chopin va quedar també impregnat d’aquella atmosfera romàntica que al París de la dècada del 1830 va congregar les personalitats de Liszt, Paganini, Hugo, Delacroix...
Skriabin, de qui enguany es commemoren els cent cinquanta anys del naixement, va rebutjar qualsevol mena de nacionalisme, mai va sentir-se atret per la utilització dels elements folklòrics i no va sentir el mínim magnetisme per una figura com Stravinsky i la seva Consagració. Skriabin apareix com una rara avis dins la música i només es pot explicar per si mateix. Chopin va mantenir-se fidel a una manera de compondre que des de les primeres obres fins a les escrites poc abans de morir el 1849 s’envolta d’un estil tan identificable com sublim. Skriabin va tenir una clara evolució pianística, amb una primera etapa corresponent als seus anys de conservatori, on compartia estudis amb Rakhmàninov i que s’ha volgut denominar, pel seu romanticisme líric, com l’estil Chopin. Un segon període (1903), denominat de transició, marcat pel fet que el piano assoleix un caire més impressionista, amb la recerca de l’atonalitat i que en l’àmbit personal el fa apropar a un misticisme que l’acompanyaran de per vida. Finalment, l’anomenat període tardà es perllonga fins al 1915, any de la seva mort, en què emprant l’atonalitat es veu reflectit el seu complex vessant filosòfic, molt afí fins i tot amb la idea del superhome de Schopenhauer i unes obres que han estat descrites com extàtiques i profundament enigmàtiques. Skriabin sempre va defugir els aires folklòrics i qualsevol influència nacionalista, malgrat la forta influència exercida prèviament pel Grup dels Cinc.
Eudald Buch ha reunit en un recital les obres d’aquests dos autors; de Chopin, masurques, scherzi i nocturns; d’Alexandr Skriabin, obres representatives de cadascun dels tres períodes. Les quatre Masurques, op. 24, segueixen la dansa basada en el ritme ternari i l’accentuació dels temps dèbils; van ser escrites entre el 1834 i el 1835. D’una primera masurca lenta i expressivament caracteritzada pel rubato, passarem a un “Allegro non troppo” en to major i uns aires molt rústics. La simplicitat de la tercera ens conduirà a una masurca complexa en l’àmbit harmònic i rítmic, amb cromatismes i que es diluirà en un final amb el rubato com a protagonista. El lirisme del bellíssim Nocturn op. 55 núm. 2 contrasta amb el dramatisme de l’Opus 48 núm. 1, amb episodis que les octaves i els amplis acords ens acosten al Chopin més apassionat, tot erigint-se en una de les obres mestres del seu catàleg. Aquests dos Nocturns de la dècada del 1840 obren les portes al celebèrrim Scherzo núm. 3, composició iniciada a Mallorca l’any 1839, i que, conclosa poc temps després, esdevé una obra fascinant, amb un sublim tema presentat amb acords i contestat per uns màgics arpegis descendents fins a assolir finalment un apassionat con fuoco final.
Amb els seus 24 Preludis, op. 11 i amb els Dotze Estudis, op. 8 escrits entre el 1894 i el 1895, Skriabin rememora Chopin. Skriabin havia pensat escriure una col·lecció de 48 preludis, però a causa de les presses de l’editor Belaiev, finalment en va presentar vint-i-quatre. Les peces ja compostes van formar part de les col·leccions de Preludis op. 13, 15, 16 i 17. Cinc peces breus integren l’Opus 16 iniciat amb un “Andante” majestuós a manera de nocturn i culminats amb l’“Allegretto” en Fa sostingut major amb una coda plena de serenitat. Els dos Poemes op. 32, escrits l’any 1903 –contemporanis del Poema satànic– pertanyen a l’etapa intermèdia. Un “Andante cantabile” de ressons onírics impressionistes obrirà les portes a un “Allegro” de sonoritats més extravertides. Apartada de l’estil romàntic del primer període, la Sonata núm. 5, a diferència de les quatre precedents i com s’esdevé amb la Sonata en Si menor de Liszt, s’estructura en un sol bloc. Escrita a Lausana en només quatre dies del desembre de l’any 1907, l’obra té una clara vinculació amb el Poema de l’Èxtasi coincidint en un moment en el qual el compositor s’impregna de les idees teosòfiques –amb l’estudi comparatiu de religió, ciència i filosofia difoses per Helena Blavatsky. Propera a l’atonalisme, l’obra recorre des de passatges lànguids, fins a moments de dansa de tremenda complexitat tècnica i una exigència en el domini de la sonoritat per crear moments impulsius i d’altres de puresa cristal·lina. Prèviament a la Sonata, Eudald Buch ens n’oferirà els dos Poemes op. 71, escrits entre el 1913 i el 1914, pertanyents, doncs, a la darrera etapa compositiva de l’autor. De caràcter oníric, els arpegis de l’inicial “Fantastique” ens conduiran a “En rêvant, avec une grande douceur”, complexa tonalment i que evocarà aquell misticisme que sempre acompanya el pensament de Skriabin.
Lluís Trullén, crític musical
Biografia
Biografia
Eudald Buch, piano
Format a l’Escolania de Montserrat i la Chetham’s School of Music (Manchester), es va graduar a l’ESMUC amb Vladislav Bronevetski i al Conservatori Txaikovski de Moscou amb Elisso Virsaladze, amb qui actualment amplia els estudis a Fiesole, Florència. També ha rebut consells de Christian Blackshaw. Ha participat als festivals de Buxton i Hellens (Anglaterra), The International Holland Music Sessions (Bergen, Holanda), Weltklassik (Alemanya), Schubertíada a Vilabertran i Festival Chopin de Valldemossa, i ha tocat al Palau de la Música Catalana, Auditori de Barcelona, Auditorio Nacional i Fundación Juan March a Madrid, Auditori de Girona (Temporada Ibercamera) i auditori de L’Atlàntida de Vic. Com a solista ha col·laborat amb l’Orquestra de Cambra de Vic, Chetham’s Symphony Orchestra i membres de l’OBC. Ha actuat en directe per la BBC (Radio 3), i els seus concerts han estat emesos per Catalunya Música. Ha estat becat per la Fundació Victoria de los Ángeles i va guanyar el Premi El Primer Palau 2021.
També et pot interessar
Palau Piano
21.11.22 - 20 h
Sala de ConcertsPaul Lewis, piano
Integral de Sonates per a Piano de Schubert (I)
F. Schubert: Sonata per a piano núm. 7 en Mi bemoll Major, D. 568
F. Schubert: Sonata per a piano núm. 14 en La menor, D.784
F. Schubert: Sonata per a piano núm.17 en Re Major, D. 850Preu: 25 a 35 €
Col·laboradors
Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Saret de Vuyst – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot – Abacus – Colonial – Veolia Serveis Catalunya –Amics Benefactors
Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat –Benefactors Palau XXI
Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Lluïsa Fornos – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello – Manel Vallet Garriga – Jordi Simó Sanahuja –
Cloenda d'El Primer Palau 2022
—Eudald Buch, pianoEl Primer Palau
Dijous, 17 de novembre de 2022 – 20 h
Sala de Concerts
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Amb el suport de:
Amb la col·laboració de:
Membre de:
El Primer Palau 2022
Intèrprets premiats
Quartet Atenea
Premi El Primer Palau 2022
Premi de la Crítica
Premi Catalunya Música
Premi Juventudes Musicales de España
Premi del PúblicAriadna Chmelik Lluís, violoncel
1r accèssit El Primer Palau 2022Aida Gimeno García, soprano
2n accèssit El Primer Palau 2022
Premi Juventuts Musicals de CatalunyaMembres del jurat
El jurat ha estat format pels membres següents:Premi El Primer Palau:
Joaquín Arrabal, contrabaixista. Solista de l'Orquestra del Gran Teatre del Liceu i de musicAeterna. Professor al Conservatori Superior del Liceu.
Raimon Colomer, guitarrista. Responsable de l'àrea de Producció de Catalunya Música.
Josep Fuster, clarinetista. Assistent de solista de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya i professor a l'ESMuC.
Ulrike Haller, soprano. Solista i professora a l'Escola Coral de l'Orfeó Català.
Jordán Tejedor, violinista. Professor al Conservatori Superior del Liceu.
Premi de la Crítica:
Pep Gorgori, «ABC», «RNE»
Alba Nogueras, «Núvol»
Jorge de Persia, «La Vanguardia»
Albert Torrens, «Revista Musical Catalana»
Lluís Trullén, «Scherzo»
Programa
20.00 h – Proclamació del veredicte i lliurament de premis
Presentació: Albert Torrens(pausa tècnica 10’)
20.40 h – Concert
Eudald Buch, piano
(Guanyador del premi El Primer Palau 2021)
Frédéric Chopin (1810-1849)
Masurques op.24Lento
Allegro non troppo
Moderato con anima
ModeratoNocturn en Mi bemoll major op.55, núm.2
Nocturn en Do menor op.48, núm.1
Scherzo en Do sostingut menor núm.3, op.39
Aleksandr Skriabin (1872-1915)
Preludis op.16Andante
Allegro
Andante cantabile
Lento
AllegrettoPoemes op.32
Andante cantabile
Allegro, con eleganza, con fidúciaPoemes op.71
Fantastique
En rêvant, avec une grande douceurSonata núm.5 op.53
Durada del concert: 55 minuts, sense pausa.
Concert enregistrat per Catalunya Música
#clàssics #jovestalentsPoema
faula
algú havia donat
nom a les coses,
i els homes ens distrèiem
velant les coses
i donant-los foscor,
mentre que la resta d’animals,
sense dits per comptar,
continuaven en la llum i els colors
de les coses, sense reixes.
nosaltres tot ho explicàvem.Eduard Escoffet
El terra i el cel (2013)Comentari
Gèneres com els nocturns, estudis, poloneses, masurques, scherzi, balades... resulten inexorablement relacionats amb el nom de Chopin. El compositor polonès, com s’esdevé amb Liszt o Schumann, podria personificar per si mateix la definició del piano romàntic, la transcendència de la inspiració musical i de l’apoteosi tècnica que s’eleva fins a la categoria del sublim. Un compositor sempre avesat a la seva terra natal malgrat viure’n lluny, un autor que empra els ritmes i aires folklòrics propis del seu país, emmarcats dins un estil inconfusible. Chopin va quedar també impregnat d’aquella atmosfera romàntica que al París de la dècada del 1830 va congregar les personalitats de Liszt, Paganini, Hugo, Delacroix...
Skriabin, de qui enguany es commemoren els cent cinquanta anys del naixement, va rebutjar qualsevol mena de nacionalisme, mai va sentir-se atret per la utilització dels elements folklòrics i no va sentir el mínim magnetisme per una figura com Stravinsky i la seva Consagració. Skriabin apareix com una rara avis dins la música i només es pot explicar per si mateix. Chopin va mantenir-se fidel a una manera de compondre que des de les primeres obres fins a les escrites poc abans de morir el 1849 s’envolta d’un estil tan identificable com sublim. Skriabin va tenir una clara evolució pianística, amb una primera etapa corresponent als seus anys de conservatori, on compartia estudis amb Rakhmàninov i que s’ha volgut denominar, pel seu romanticisme líric, com l’estil Chopin. Un segon període (1903), denominat de transició, marcat pel fet que el piano assoleix un caire més impressionista, amb la recerca de l’atonalitat i que en l’àmbit personal el fa apropar a un misticisme que l’acompanyaran de per vida. Finalment, l’anomenat període tardà es perllonga fins al 1915, any de la seva mort, en què emprant l’atonalitat es veu reflectit el seu complex vessant filosòfic, molt afí fins i tot amb la idea del superhome de Schopenhauer i unes obres que han estat descrites com extàtiques i profundament enigmàtiques. Skriabin sempre va defugir els aires folklòrics i qualsevol influència nacionalista, malgrat la forta influència exercida prèviament pel Grup dels Cinc.
Eudald Buch ha reunit en un recital les obres d’aquests dos autors; de Chopin, masurques, scherzi i nocturns; d’Alexandr Skriabin, obres representatives de cadascun dels tres períodes. Les quatre Masurques, op. 24, segueixen la dansa basada en el ritme ternari i l’accentuació dels temps dèbils; van ser escrites entre el 1834 i el 1835. D’una primera masurca lenta i expressivament caracteritzada pel rubato, passarem a un “Allegro non troppo” en to major i uns aires molt rústics. La simplicitat de la tercera ens conduirà a una masurca complexa en l’àmbit harmònic i rítmic, amb cromatismes i que es diluirà en un final amb el rubato com a protagonista. El lirisme del bellíssim Nocturn op. 55 núm. 2 contrasta amb el dramatisme de l’Opus 48 núm. 1, amb episodis que les octaves i els amplis acords ens acosten al Chopin més apassionat, tot erigint-se en una de les obres mestres del seu catàleg. Aquests dos Nocturns de la dècada del 1840 obren les portes al celebèrrim Scherzo núm. 3, composició iniciada a Mallorca l’any 1839, i que, conclosa poc temps després, esdevé una obra fascinant, amb un sublim tema presentat amb acords i contestat per uns màgics arpegis descendents fins a assolir finalment un apassionat con fuoco final.
Amb els seus 24 Preludis, op. 11 i amb els Dotze Estudis, op. 8 escrits entre el 1894 i el 1895, Skriabin rememora Chopin. Skriabin havia pensat escriure una col·lecció de 48 preludis, però a causa de les presses de l’editor Belaiev, finalment en va presentar vint-i-quatre. Les peces ja compostes van formar part de les col·leccions de Preludis op. 13, 15, 16 i 17. Cinc peces breus integren l’Opus 16 iniciat amb un “Andante” majestuós a manera de nocturn i culminats amb l’“Allegretto” en Fa sostingut major amb una coda plena de serenitat. Els dos Poemes op. 32, escrits l’any 1903 –contemporanis del Poema satànic– pertanyen a l’etapa intermèdia. Un “Andante cantabile” de ressons onírics impressionistes obrirà les portes a un “Allegro” de sonoritats més extravertides. Apartada de l’estil romàntic del primer període, la Sonata núm. 5, a diferència de les quatre precedents i com s’esdevé amb la Sonata en Si menor de Liszt, s’estructura en un sol bloc. Escrita a Lausana en només quatre dies del desembre de l’any 1907, l’obra té una clara vinculació amb el Poema de l’Èxtasi coincidint en un moment en el qual el compositor s’impregna de les idees teosòfiques –amb l’estudi comparatiu de religió, ciència i filosofia difoses per Helena Blavatsky. Propera a l’atonalisme, l’obra recorre des de passatges lànguids, fins a moments de dansa de tremenda complexitat tècnica i una exigència en el domini de la sonoritat per crear moments impulsius i d’altres de puresa cristal·lina. Prèviament a la Sonata, Eudald Buch ens n’oferirà els dos Poemes op. 71, escrits entre el 1913 i el 1914, pertanyents, doncs, a la darrera etapa compositiva de l’autor. De caràcter oníric, els arpegis de l’inicial “Fantastique” ens conduiran a “En rêvant, avec une grande douceur”, complexa tonalment i que evocarà aquell misticisme que sempre acompanya el pensament de Skriabin.
Lluís Trullén, crític musical
Biografia
Eudald Buch, piano
Format a l’Escolania de Montserrat i la Chetham’s School of Music (Manchester), es va graduar a l’ESMUC amb Vladislav Bronevetski i al Conservatori Txaikovski de Moscou amb Elisso Virsaladze, amb qui actualment amplia els estudis a Fiesole, Florència. També ha rebut consells de Christian Blackshaw. Ha participat als festivals de Buxton i Hellens (Anglaterra), The International Holland Music Sessions (Bergen, Holanda), Weltklassik (Alemanya), Schubertíada a Vilabertran i Festival Chopin de Valldemossa, i ha tocat al Palau de la Música Catalana, Auditori de Barcelona, Auditorio Nacional i Fundación Juan March a Madrid, Auditori de Girona (Temporada Ibercamera) i auditori de L’Atlàntida de Vic. Com a solista ha col·laborat amb l’Orquestra de Cambra de Vic, Chetham’s Symphony Orchestra i membres de l’OBC. Ha actuat en directe per la BBC (Radio 3), i els seus concerts han estat emesos per Catalunya Música. Ha estat becat per la Fundació Victoria de los Ángeles i va guanyar el Premi El Primer Palau 2021.
També et pot interessar
Palau Piano
21.11.22 - 20 h
Sala de ConcertsPaul Lewis, piano
Integral de Sonates per a Piano de Schubert (I)
F. Schubert: Sonata per a piano núm. 7 en Mi bemoll Major, D. 568
F. Schubert: Sonata per a piano núm. 14 en La menor, D.784
F. Schubert: Sonata per a piano núm.17 en Re Major, D. 850Preu: 25 a 35 €
Col·laboradors
Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Saret de Vuyst – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot – Abacus – Colonial – Veolia Serveis Catalunya –Amics Benefactors
Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat –Benefactors Palau XXI
Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Lluïsa Fornos – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello – Manel Vallet Garriga – Jordi Simó Sanahuja –